Hun kan lide dig. Lad dig ikke narre af hendes flyvekunster.
Melanie er mindst lige så køn.
Du har været sød.
Nu må du få, hvad du vil have.
Du dér! Birdboy!
Mrs. Angelucci sagde, at fjerene kan give dig astma.
Jeg har en fin idé. Vi melder os til hæren.
- Børn må lege. - Sig det til din søn.
Birdy, Birdy...Er du uskadt?
- Hvor længe skal jeg gå med dem? - Vi tager dem af, når du kommer tilbage.
Så får jeg at se, om alt sidder, hvor det skal.
Det gør det nok, på nær et øre eller to.
Transplantationen er gået fint.
Det kommer til at klø, men du må ikke kradse i det.
Det burde holde.
- Hvordan har du det? - Som den usynlige mand.
- Kig ind, når du kommer tilbage. - Javel.
Du skal ikke bekymre dig.
Ikke stirre, skat. Det er ikke pænt.
For fanden, Birdy... Hvad gør jeg ikke for din skyld?
De sagde altid, at du var sær. Selv min lillebror.
Kan du huske dengang med kniven?
Forbandede unger!
Mægtigt! Nu får vi aldrig bolden igen.
Forsvind fra min have!
Vær nu rar... Vi kan ikke spille uden bold.
Spil et andet sted! Det her er min grund.
- Hvorfor gør du ikke noget? - Børn må lege.
Sig det til din søn.
- Jeg vil ikke. - Hvorfor ikke?
- Jeg har ikke lyst. - Jo, du har.
Må jeg så låne din læderjakke?
Al, Al...
- Ham den sære er der. - Senere, Mario.
Du lovede det!
Du dér!
Birdboy!
Hvad hedder du?
Det er som at tale til en dør.
Har du en kniv? Jeg har en splint.
- Er det den her? - Ja, den er min!
Din tyv! Det er min brors kniv.
Hold dig fra mig!
Hold dig hellere fra min bror! Han er mester i brydning!
- Er det din kniv, Mario? - Zigenfuss huggede den.
- Var det ikke fyren her? - Jeg sagde bare, han havde den.
For fanden, Mario...
Jeg købte den af Zigenfuss. Men du kan få den tilbage.
Tag ikke kniven. Du får en ny.
Værsgo.
Tak.
- Går du til brydning? - Nej.
Det burde du.
- Kan du lide duer? - Hvorfor skulle jeg kunne det?
- De flyver. - Og hvad så?
Det er nok.
Skal vi gå eller hvad?
Jeg vil træne dem som brevduer.
For at sende meddelelser som i krigen?
- Jeg har time. Jeg må gå. - Så gå.
Gå ad helvede til!
- Det er grimme fugle. - Jeg ville godt købe en brevdue.
- Ville du? - Det ville mange unger.
Vent lidt!
Jeg kan hjælpe dig med at fange duer.
Sært, de flyver væk. Toget er kommet hvert femte minut i 50 år.
- Dumt. - De kommer altid tilbage.
De kommer tilbage på samme sted og fortsætter, som om der intet er sket.
- Kom! - Hvor skal du hen?
Vi må op, så vi kan tale med dem.
Må vi være her? Det er meget højt.
Det fungerede!
Hvor er du, Birdy?
Meget morsomt. Hvor fanden er du?
Jeg ved, du er her, din kyllingehjerne.
Hvad er det dér?
Det er en duedragt til dig, Al.
Så tror duerne, du er en af dem.
Det vil jeg ikke have, de skal tro.
Du kan da godt prøve den.
Aldrig i livet.
- Jeg føler mig latterlig. - Du ser godt ud.
Kom nu. Det er herovre.
- Jeg ser åndsvag ud. - Ikke i en fugls øjne.
Sikke en udsigt. Kan du se Tower Theatre?
Det dér må være rådhuset.
Se stjernerne, Al.
Hvilke stjerner?
Vi burde komme her og bare se på dem.
Hvad er det, du gør?! Kom ned!
Hold i mine ben.
Den her vil du kunne lide. Han ligner din far.
Sænk mig lidt længere ned.
- For fanden, Birdy. - Giv mig en pose.
For fanden...
- Jeg henter hjælp! - Jeg kan ikke holde fast.
- Hvad er det, der er så morsomt? - Dig!
- Du ser så alvorlig ud. - Det er alvorligt!
For fanden!
Det her går ikke. Jeg prøver at ramme sandhøjen.
Hvad mener du? Vil du springe?
Nej, jeg vil flyve.
Spring ikke, Birdy!
Nej, Birdy!
Kom du noget til, Birdy?!
Birdy...Er du uskadt?
Jeg fløj, Al. Det var vidunderligt.
Det var...som at...
Du er bleg. Skal jeg hente nogen?
Jeg tror, at du brækkede noget. En skønne dag brækker du halsen.
Birdy, det må du aldrig gøre igen.
Hvad mener De, sergent?
Hvordan synes De, Deres ven virker?
Jeg ved ikke, om jeg forstår spørgsmålet.
Det er et simpelt spørgsmål: Hvordan virker Deres ven?
- Er De hans læge? - Ja.
- Hvorfor spørger De mig? - Jeg vil høre Deres mening.
- Sidder han sådan hele tiden? - For det meste.
- Blev han såret? - Ja, men kun overfladisk.
- Det er ikke fysiologisk. - Hvordan blev han så sådan?
Han var forsvundet i en måned. Først vidste vi ikke, hvem han var.
- Ved han, hvem han er? - Han har ikke talt, siden han blev fundet.
- Så De ved ingenting. - Jeg ved et og andet, sergent.
Det var min idé at få Dem hertil.
- Hvorfor er jeg her? - Hans mor troede, det kunne hjælpe.
Og ærlig talt er jeg villig til at prøve hvad som helst.
Da jeg hørte om Deres tilstand...
forekom det her at være en interessant behandlingsmåde.
- For ham eller mig? - For jer begge.
Kom med. Jeg har noget at vise Dem.
Ingen tunfisk eller kylling, meget mayonnaise, og ingen selleri.
Vil De have noget? Kaffe?
To kaffe. Mælk og sukker.
Det er alt.
Sært, ikke? Hopper og vrider sig, som om han prøvede at slippe væk.
- Det kan De ikke bebrejde ham. - Det gør vi heller ikke.
Han ville ikke kunne lide at blive lukket inde her.
Hvorfor sidder han i de sære stillinger?
- Som hvad? - Som når han sådan kryber sammen.
- Havde han psykiske problemer før? - Nej.
- Hvor nær stod I hinanden? - Ret nær.
- Meget nært? - Vi var ikke bøsser eller sådan noget.
- Bare et par gale Phillydrenge. - Hvor gale?
Har De været i Philly? Man må være gal for at bo dér.
Jeg forstår ikke, hvorfor han er sådan her. Nogle idéer?
Han blev indkaldt.
Alle krige har ofre. Hæren tager sig af sine egne.
- Den tog sig i hvert fald af mig, doktor. - Jeg er major, sergent.
Jeg kan forstå, at det er svært for Dem at komme her nu.
- Hvordan går det med ansigtet? - Godt.
- Ingen problemer? - Jeg har ikke vænnet mig til bandagen.
Da lægen, majoren, sagde, at de ville give mig en stålkæbe...
tænkte jeg, jeg måske ville blive den næste La Motta.
Men slag vil slå sømmene ind i hjernen, så det er værre end en glaskæbe.
- Morsomt, ikke? - Det ville nogle ikke synes.
- Er De ikke bekymret? - Jo, på en måde.
Jeg har en idé, Alfonso.
Det ville måske være godt, om De besøgte Deres ven nu.
Det er vigtigt, at jeg snart gør fremskridt.
Ronsky? Send Renaldi ind.
De vil kunne lide Renaldi. Han er også italiener.
- Hvad er det her? - Beskæftigelsesterapi.
Nogen på Boeing fandt på det. Lad dem med en skrue løs samle skruer op.
- Hvad gør du her? - Det meste. Jeg passer patienterne.
Går tur med dem, læser for dem, pudser deres næse, skifter bækken...
ruller dem ind i tv-stuen og sådan noget.
- Hvordan endte du her? - Jeg er militærnægter.
- En italiensk militærnægter? - Det stemmer.
Hej, Ned...Dejlig dag.
Ned er lidt syg i hovedet. Krigsneurose.
Han er rolig i dag. Han plejer at kaste lort på væggene.
Her er han.
Jeg kommer snart og henter dig. Du skal dele rum med mig.
Tag det roligt.
Hej, Birdy.
Er det her virkeligt?
Hvis det var for at komme fra Vietnam, så fungerede det.
Du kan holde op nu.
Kom nu, Birdy.
Det er mig under bandagen. Al...
Jeg bliver måske også skør. Kan du ikke se overskrifterne?
" Lokale drenge bliver gale af krigens rædsler."
For at få en pension skal jeg bare knurre lidt og overfalde nogen.
Det er let nok...
Det her sted giver mig myrekryb.
Det er meget roligt af en tosseanstalt at være.
De siger, jeg vil komme mig.
Jeg hører dem hele tiden.
" Du skal ikke være bekymret for dit udseende, Columbato."
Jeg så en fyr på Dix, som de sagde det samme til.
Hans ansigt lignede en blodig cheeseburger.
Jeg er bange for ikke at genkende det ansigt, jeg barberer om morgenen.
Gud, Birdy, hvad er der sket med dig?
Ham den fede tosselæge...
vil have mig til at ruske i din hjerne ved at få dig til at huske.
" Rev vi den af på hinanden?" Sådan noget.
Jeg stoler ikke på ham.
Han synes, alting er så interessant.
Hvad vil du snakke om?
Skal vi snakke om en af alle de gange...
vi prøvede at finde stedet, hvor din mor gemte boldene?
Okay. Det kan du ikke lide.
Kan du huske statuen af Billy Penn på rådhuset?
Hvordan det så ud, som om han havde stivert på?
Hvordan vi plejede at stå der med duerne...
og når en gammel dame gik forbi, pegede vi...
og de så op på Billy med hans stådreng.
For fanden...
Har du brug for hjælp?
- Hvad gør du her? - Jeg er hans ven.
Det er sandt!
Nu husker jeg det.
- Hvad hedder du? - Columbato, Al.
Jeg er ikke i hæren. Du kan sige dit navn normalt.
- Jeg hedder Hannah. - Spiser han det dér?
Ulækkert, ikke? Det er det eneste, jeg kan få i ham.
Kan han ikke spise selv?
Det ved jeg ikke. Han gør det ikke.
Han vil ikke lade sygepasserne made ham. Kun mig.
Jeg skal måske holde op med at snakke.
Jeg kan lide din ven, men jeg ville ønske, at han ikke gjorde sådan her.
- Jeg går. - Du kan blive, hvis du vil.
- Nej, jeg lægger mig lidt. - Vent. Jeg lukker dig ud.
Lad mig se på din ryg.
Sig, hvor det gør ondt.
Min ven har brækket benet, og måske ryggen.
Jeg håber, det ikke er ryggen. Det kan gøre én gal.
Han er lidt gal. Han tror, at han kan flyve, at han er en fugl.
Der står her, hvordan han faldt ned fra gastanken.
Der er et billede med et kryds dér, hvor han landede.
Jeg vil ikke høre mere om fugle eller noget andet!
Du kan begynde med at skure duelortet af verandaen.
Vores tid i duebranchen er slut.
- De kommer ikke tilbage. - Det var deres hjem.
Ærlig talt! Din heks af en mor huggede det til pindebrænde og jog fuglene væk.
Det var deres hjem. Ikke træet og sømmene, men stedet.
Jeg må fortælle dig noget, hvis du lover ikke at blive helt vild.
Lover du det?
Fuglene kom tilbage.
Din mor lagde gift ud, og halvdelen døde. Resten blev ved med at komme tilbage.
Så hun ringede til mr. Solari fra markedet. Slagteren.
Han ville sælge sin egen mor, hvis han fik 69 cent kiloet.
- Han må have taget dem. - Du forstår ikke.
De så Solari. Det var derfor, de ikke kom.
Du tager fejl. Solari dræbte dem! De er væk!
Du forstår dig ikke på fugle.
Jeg ved noget andet, vi kan gøre.
Du ved nok den gamle Ford på lossepladsen...
Det var godt, de genkendte Solari. Duer er ikke dumme, Al!
Kan du huske statuen af Billy Penn på rådhuset?
Hvordan det så ud, som om han havde stådreng?
Hvis jeg skal lære, må jeg nok studere dem nærmere.
Være der, når de flyver.
Jeg vil have, de skal være så fri som muligt. Ingen vil være i bur.
- Hvordan går det? - Fint.
- Alt i orden? - Ja. Fint.
Sikke en møgspand. Kan den køre?
Ikke endnu, men snart.
- Hvordan fik I den hertil? - Vi skubbede den.
- Det er en møgspand. - Tak.
Og brug ikke mit værktøj.
Den må registreres, før I sælger den.
- Hvordan gør vi det, mr. Columbato? - I må vente, til I er gamle nok.
- Måske gør jeg det for jer. - Det ville være fint, far.
Skide skraldemand!
Kom nu.
Slå kalechen ned.
Sådan...
Vi kører 1 30 på motorvejen! Hold udkig efter strisserne!
- Vi må have mønter til bompenge. - Jeg kører lige igennem!
Det var ikke min fejl! I lige måde, dit røvhul!
- Pas på den lastbil! - Det var tæt på.
Vi skrider!
- Nu kører vi derudaf. - Hvor kører vi hen?
Til havet.
- Jeg har aldrig været ved havet. - Det er din spøg!
Nej...
Det er fremragende! Som at flyve!
Fedt! Kan vi så gå over på promenaden og finde nogle piger?
Bare en gang til. Er du klar?
Fandens også!
Et tusind og en, et tusind to, et tusind og tre...
Et tusind og ti, Birdy!
Birdy!
Et tusind og femten, Birdy!
Et tusind og seksten!
Jeg kan ikke svømme!
Gør nu ikke noget dumt, Birdy.
Jeg ved, hvad du tænker på.
Det er ulækkert. Blev han født sådan?
Det er bluff. Dobbelt bund.
Se og bliv forbløffet. Menneskefisken Zimmy.
Bifald for Zimmy.
Hvordan kan han holde vejret så længe? Jeg går op og ånder hele tiden.
Han har ikke trukket vejret i fire minutter.
Tror I, han er gift?
Er du okay?
Jeg kan holde vejret i to minutter og fyrre sekunder.
Vil du prøve?
Dyrker du nogen sport?
Nej...
- Al og jeg kaster somme tider diskos. - Er I med på et hold?
Vi prøver bare, hvor langt vi kan kaste.
Al var med på et hold. Han var bryder.
Er I snart færdige?! Jeg vil ikke sidde sammen med den syge fyr mere!
Hvorfor gør du altid det her?!
- Hold kæft! - Hvad skal vi så gøre nu?!
Hvad?
Du må lære at omgås mennesker.
- Jeg tror ikke, hun kunne lide mig. - Du må virke interesseret.
Du må tale mere.
- Men ikke om flyvning og fugle. - Det er jo det, jeg tænker på.
Du må lære én ting om kvinder. Lad dem ikke vide, hvad du tænker.
- Men jeg tænker ikke på dem. - Så lyv!
Jeg kender ingen, der lyver så godt som dig.
Så du ikke, hvor flotte patter hun havde?
Og hvad så?
Det er bare forvoksede mælkekirtler.
Mælkekirtler?
Vi snakker om patter! Store patter!
- Runde patter, bløde patter... - Jeg synes bare, de er fjollede.
Kvinder må bære på dem hele livet. De er bare i vejen.
De er ikke i vejen. De er nødvendige.
Jeg har set et billede i National Geographic.
- Det er som på en ko. - Nej, det er det overhovedet ikke.
Du ved ikke, hvad du går glip af, Birdy.
Hende Shirley... Jeg behøvede ikke engang spørge.
Hun førte min hånd ind under skjorten.
Så tog hun bh'en af. Jeg mærkede brystvorten, det hele.
Så stak hun tungen i halsen på mig...
Så førte jeg hånden nedad... Jeg er på vej ind i...
- Er det jeres Ford? - Ja, hvorfor?
Sæt dig ned. Du gør mig nervøs.
Jeg kan ikke klare det meget længere. Jeg håber, din far snart kommer.
Det gør jeg ikke.
Hej, far.
Hej, mor.
Har du tænkt på, hvordan fugle ser på os?
Nu holder I kæft!
Forbandede lort!
Held og lykke.
Hej, Al. Hvordan går det?
Godt, tak, Birdy.
Jeg er glad for, du kom og besøgte mig.
Vi har ikke set hinanden længe, og der er sket en masse.
Men det er dejligt bare at sidde her og ikke snakke.
Ja, det er alle tiders. Men, du...
Kom nu, Birdy!
Sig noget.
Okay, så sig ikke noget.
Tror du ikke, jeg ved, hvad du laver, når du sidder sådan?
Du er en fugl. Og hvad så?
Hvis Weiss finder ud af det, slipper han dig aldrig ud.
De katte driver mig til vanvid!
En dag skyder jeg dem. De skræmmer livet af fuglene.
Luk døren, så de ikke slipper ud.
Du kender min mor. Det her er mr. Tate.
Han er døv, men han elsker fuglesang. Ligesom Beethoven.
Jeg sagde, at De er som Beethoven.
Kan du lide den dér? Ja, hun er køn.
Men tag ikke en flyver, hvis du vil have en, der skal yngle.
Kom her, min skat.
Er du ikke sulten?
Hun er køn, men kan ikke lide hannerne. Hun er en hjerteknuser.
Rhett og Ashley må ikke komme hende nær. Det er ikke som i filmen.
De må kun parre sig med en ad gangen.
Ingen brødre og søstre. Der står i Bibelen, at det er forkert.
Mr. Tate lader dem alle være sammen som i et romersk orgie.
Det er unaturligt.
Det her er Melanie.
Kom, Melanie.
Første gang jeg så Perta, vidste jeg, at hun var noget særligt.
Hun fløj, som om hun ejede luften.
Hun kan lide dig. Lad dig ikke narre af hendes flyvekunster.
Melanie er en fin fugl og mindst lige så sød.
Jeg tager den her.
Jeg kunne ikke gøre noget. Han sagde ikke noget, før han solgte den.
Vi fik, hvad vi havde betalt for bilen. Du får min andel til din ortopter.
Jeg er ligeglad med pengene. Det er princippet.
Min far gør, som han vil.
Hvad skal jeg gøre? Jeg kan ikke gå i rette med ham!
- Jeg vil have den tilbage. - Han brækker halsen på dig!
- Hvad så? Det er vores bil. - Gør det ikke. Han slår dig ihjel.
- Somme tider er det noget lort, du siger. - Så må du klare dig selv.
Jeg kommer ikke med dig. Jeg vil ikke sprøjtes til med blod.
For fanden...
- Vi vil have bilen tilbage! - I fik jo pengene!
De havde ikke ret til at sælge bilen! Det var Als og min bil!
Bilen var registreret i mit navn!
Gå nu. Jeg prøver at læse avisen.
Bare sig, hvem der købte den!
- Hvis du ikke går, ringer jeg til politiet. - Fint! Så melder jeg den stjålet!
Kalder du mig en tyv i mit eget hjem! Er du gal?!
Siger du, at jeg stjal en skrotbunke? Beskyld mig ikke over for min familie!
De solgte noget, der ikke var Deres! Sig, hvem der tror, han har købt den.
Jeg solgte den til min svogers ven!
Han giver dig aldrig bilen tilbage!
Hvis I lægger jer ud med ham, ender I i beton på bunden af floden!
Jeg vil ikke gå til politiet, men jeg har en kvittering fra skrotpladsen!
De registrerede bilen for os, men De kan ikke bevise, at De købte den!
Hvorfor vil du skændes? Jeg kan ikke få bilen tilbage, selv hvis jeg ville!
- Sig, hvad han hedder! - Hold kæft, din magre lille røv!
Du er ikke en fængselsdom for mord værd. Du skal få dine penge.
Jeg vil ikke have pengene! De havde ikke ret til at sælge bilen!
Han tager pengene. Gå nu ind og læs avisen.
Tag pengene. Jeg prøver at få flere af min bror.
Hold op med at skændes. Jeg beder dig...
- Her. Jeg vil ikke have dem. - Halvdelen er dine.
Det var vores bil, Al.
Jeg kunne aldrig sådan sige min far imod.
Måske er livet noget lort. Det er det.
Du skal vide en ting, Birdy.
Jeg går ikke i rette med livet mere. Jeg forstår det ikke.
Jeg prøver bare at bevare min værdighed.
Men hvis der var værdighed, var der vel ingen sex.
Jeg må gå nu.
Jeg kommer tilbage.
Renaldi!
Luk mig ud!
Er du okay, Al? Du lød, som om du havde ondt. Er det ansigtet?
- Fortæl ikke nogen om det her. - Selvfølgelig ikke.
Ikke endnu, sir.
Han er her nu.
Okay. Hans akter kom i morges.
Vær venlig at komme herover.
Er Deres nummer 1 01 07 003 eller 1 01 07 008?
- 003. Hvorfor? - Jeg vil have, det skal være korrekt.
Er det C-O-L-U-M-B-A-T-O, sergent, Alfonso?
- Er jeg anholdt eller hvad? - Majoren ville vide lidt mere om Dem.
- Er det dér mine akter? - Ja, her står alt om Dem.
Altså...
- Er der nogen sindssygdom i familien? - Nej. Hvorfor spørger De?
Selvmord?
- Nogle selvmord? - Ikke endnu.
Giv mig, hvad De har.
Kom ind.
Er det noget galt med Deres sekretær?
Åh, hans spytten...Siden han var i krig, har han haft en dårlig smag i munden.
Vi arbejder på det. Sid ned.
Hvorfor stillede han alle de spørgsmål? Jeg er ikke patient her.
Jeg vil vide, hvem jeg har med at gøre.
Hvordan synes De, hæren har behandlet Dem?
Ikke dårligt. Helt okay, tænker jeg.
De angreb en overordnet lige efter ankomsten til Saigon.
Vi var på en bar. Jeg slog ham bare.
- Slog fire tænder ud og brækkede næsen. - Jeg slog hårdt.
- Synes De ikke, De overreagerede? - Måske. Alle kan begå fejl.
Ja, men det vigtige er, at vi lærer af vore fejl.
Er det ikke patienten, vi skal tale om?
- Hvis idé var det at stjæle bilen? - Stjæle bilen?
- Jeg tror, det var i Atlantic City. - Nå, den...
Det var en misforståelse.
Min far havde registreret den i sit navn. Vi morede os bare lidt.
- Var det sådan, Deres far så på sagen? - Nej, ikke just.
- Hvad gjorde han? - Han inddrog ugepengene.
Jeg har bedre ting at gøre end at lege!
Jeg burde sende Dem tilbage!
De ved måske ikke, hvad der normalt sker med mænd som Deres ven.
- Hvad mener De? - De bliver her hele livet.
De rådner. Somme tider dør de bare.
Jeg ved, jeg kan nå ham. Jeg må bare have mere tid.
Godt, sergent.
De er her ikke på ubestemt tid. De kan gå nu.
En ting mere...
Bar nogen af jer nag til Deres far pga. misforståelsen med bilen?
Nej, sir. Vi kunne virkelig lide min far. Han er helt fin.
Ikke dårligt, vel?
Jeg skulle have været færdig nu.
Kan du made ham for mig, mens jeg gør færdig?
Tag den her. Jeg kommer tilbage.
Jeg så dit blik, Birdy. Det betyder altid noget.
Du tror, jeg lægger an på hende, ikke? Tror du, hun kan lide mig?
Du må holde op med det her.
Jeg må væk herfra. Jeg kan ikke lide at blive betragtet som gal.
Men den slags generer ikke dig.
Spis nu, Birdy.
Det her er skørt. Hvis du kunne se dig selv, når jeg mader dig...
ville du dø af grin.
Hvad er der?
Jeg vil ikke tale til en dør igen. Bestem, om du vil lytte eller ej.
Så gør vi det på din måde.
Sidder her som to skide fugle.
Hvordan gør du det?
Mor siger, det må være nok. Klokken er tre om morgenen.
- Jeg arbejder med min ortoper. - Nu sover vi! Sig det til ham!
Lad nu fuglen være.
Fjerene har hule skafter, hvori der er blodårer.
På begge sider af skaftet sidder der stråler...
som deler sig i bistråler, hvorpå der sidder små kroge.
De kan åbnes og lukkes som en lynlås.
Fuglen får dem til at lukke sig igen ved at trække fjeren gennem næbbet.
En fugl kan baske med vingerne uden at flyve en centimeter.
Men hvis den vil flyve, er et vingeslag nok til, at den letter.
Man må føle, at luften har fylde. Det er et spørgsmål om selvtillid.
De forstår jo ingenting!
Så du, hvordan Doris Robinson så på dig? Du skulle tage hende ud.
Det tror jeg ikke. Jeg har alligevel ikke råd.
Det koster ingenting. Tror du, Cheryl tager sig betalt af mig?
- Kommer du med i cafeteriet? - Nej, jeg må tale med min far.
Far?
- Far? - Jeg er herinde!
Kom ind.
- Har du spist frokost? - Jeg er ikke sulten.
Du må spise noget. Tag en sandwich og sæt dig.
Jeg vil spørge dig om noget, far.
Jeg vil have en hankanarie. Vil du tale med mor?
Jeg vil ikke skændes med hende. Hun ville ikke lade dig bygge volieren.
Hun er bekymret for, hvad det koster i fuglefrø og træ og alting.
Fuglefrø er billigt. Al og jeg skaffede træet.
Det siger jeg ikke. Hun er vis på, at din ven er Al Capone.
Din mor vil dit bedste.
Hun vil, at du skal have venner, der gør, at du passer ind.
- I hvad? - Jeg ved ikke. Livet...
- Gør jeg ikke det, hvis jeg får en fugl? - Nej, det er ikke det.
Se på mig. Jeg har altid kunnet lide kurvefletning.
Da jeg mødte din mor, kunne jeg lave gode kurvestole.
Det ville jeg også kunne nu, men ingen vil have kurvestole mere.
Jeg passer ikke ind. Forstår du, hvad jeg mener?
Din mor vil have, at det skal gå dig bedre. Det vil alle forældre.
Jeg synes bare, du burde interessere dig for noget praktisk også.
Det må være trist at være god til noget, som ingen vil have.
Du vil virkelig det her, ikke?
Jeg skal tale med mor.
Jeg slipper ham ikke ud, før du føler dig sikker.
Han bluffer bare.
Hej. Hvordan går det?
Du har fået en til!
Han hedder Alfonso.
- Han kan lide at slås. - Så du opkaldte ham efter mig.
- Det er ikke hans rigtige navn. - Hvad er det så?
Det ved jeg ikke. Jeg kan ikke kanarisk endnu.
For fanden...
Det her er uhyggeligt.
- Sagde jeg ikke, du skulle holde op? - Det er træning.
Du ser skør ud.
Kalder hun dig skør? Spørg hende, hvad hun har gjort ved boldene!
Jeg tror, hun graver dem ned. Spørgsmålet er bare hvor.
Jeg tror, hun brænder dem. Vi finder dem aldrig.
Det stemmer nok.
- Hvor længe? - En time. Jeg er oppe på fem kilo.
Du kunne virkelig blive en god bryder.
- Det svarer til 20 kilos flyvekraft. - Du kan flyve lige så lidt, som jeg kan.
Du kan ikke flyve, fordi du ikke tror, du kan.
Det er en slange, Al! En forbandet slange.
Den har hele foden i munden.
- Den var en halv meter lang. - Jeg tror dig ikke.
- Den var så lang! - Sikkert.
Skal vi begynde eller hvad?
Du må være lidt tålmodig.
Det her er en losseplads.
Her stinker.
Er du sikker på, det fungerer?
- Ja, men kør ikke ned i vandet. - Hvad med dig?
Jeg har øvet fra taget. Jeg kan falde seks meter uden at komme til skade.
- Der er sikkert 1 2 meter ned. - Det handler om vægt og intensitet.
Hvis jeg flyver 1 0 meter i sekundet...
så øges min hastighed ikke efter 6 meters fald.
Jeg kan få luften slået ud af mig. Men det sker ikke, for jeg flyver.
- Hvordan ser jeg ud? - Åndssvag.
Okay...
Hurtigere!
Birdy!
Jeg kommer!
Er du uskadt?
- Ja, er du? - Javist.
Jeg ved ikke, hvad der skete. Det gik fint, og så styrtede jeg.
Hvordan kan det være, jeg altid blev syg, når jeg prøvede at redde dig?
Du syntes, det var sjovt.
Prøver du at se ud som Mona Lisa?
Det er da et smil, ikke?
Hvad mener De med " dissociation" ? Et smil er et smil.
Ikke nødvendigvis. Det kan være en ufrivillig trækning.
- Det må være en reaktion. - Det var det!
- På hvad? - En vits.
Hvad for en vits?
- At jeg altid blev syg. - Tror du, han smilede ad det?
- Det er en privat vits. - Forklar mig det.
Jeg ved ikke, om jeg kan. Det er kompliceret.
Vi gør ingen fremskridt. Vi fik bedre resultat med medicinering.
I har fyldt så meget skidt i ham, at han ikke ved, hvem han er!
- Hvem fanden tror De, De er? - Jeg er læge og Deres overordnede!
Jeg ved, at De har problemer med autoriteter.
Og det vil jeg ikke se her.
Hvorfor er det så svært for Dem at styre Deres voldelige impulser?
- Det er det ikke. - Hvorfor dukker de så hele tiden op?
Undskyld...
Jeg vil bare hjælpe min ven.
- Det tror jeg ikke, De kan. - Jeg ved, jeg kan!
Det er meningsløst at fortsætte. De må vende tilbage til Fort Dix.
Jeg kan forstå, det er på tide at fjerne bandagen.
Ronsky, vis sergent Columbato ud.
Sir!
De ville have mig til at huske noget, der kunne hjælpe.
Der er én ting. Det lyder måske skørt.
Han boede ved vores baseballklub.
Hans mor tog boldene.
Hun nægtede at give os dem tilbage. Han følte sig skyldig over det.
Han undskyldte altid og lovede at skaffe dem.
Han ledte efter dem som en besat. Vi troede, hun begravede dem.
Han fandt dem aldrig. Der sker måske noget, hvis hun sender dem.
- Hvor længe er det siden? - Det var i high school.
- Hun må have mange bolde. - De kan blive, til jeg ved mere.
- Jeg håber, det fungerer. - Også jeg.
Hvordan går det?
Jeg spiller lidt basketball.
Det er pudsigt... I en anden krig ville vi have været helte.
Vi anede ikke, hvad vi kom ud i med det John Wayne-lort.
Hvor var vi dumme.
Det har vi altid været. Før staten var det et eller andet røvhul på et gadehjørne.
Kan du huske Sagessa og hundene?
Nogen køber en sød hvalp til jul.
Når de ser, hvor meget de spiser, smider de dem ud.
Snart er der fyldt med vilde hunde, og så vil folk skyde dem.
- Hvordan finder du hjem til hundene? - Siger jeg det, har I ikke brug for mig.
Har I tænkt jer at tjene penge på det her selv?
Hvornår er du blevet idealist, Sagessa?
Har du aldrig hørt om oplyst egennytte?
Som jeg ser det, gør vi en god gerning og tjener en skilling samtidig.
Dér er én!
De hunde kan virkelig bide.
Dér er hun. Se så her...
Gå langsomt.
Se nu.
Langsomt og farligt. Man må lade dem vide, hvem man er.
Okay, se så.
En dollar per hund.
Nu har vi dem. Jeg tager den bidske her.
- Hvor er vi på vej hen? - Vil du af, eller hvad?
Jeg troede bare...
I har min hund, I svin! I har min hund i lastbilen!
Fyren er gal!
- Hvad er det, du gør?! - I har min hund, din skid!
Stands og giv ham hans hund.
Vi er der næsten!
Hvad er det her for et sted?
Jeg har aldrig set så mange fluer.
- Hvad er det her, Birdy? - De dræber dem med elektrisk stød!
Er det sandt?
Det er humant. Vil du have, de skal bruge køller?
Gå ned fra min lastbil, dit svin!
- Hvad fanden er det her?! - Slip hundene ud!
- I laver hundemad af dem! - Hunde skal også spise!
Kom, Chico.
Løb, Birdy!
Jeg er bange for, jeg aldrig kommer til at flyve.
Hvor skræmmende fugles liv end er, så har de i hvert fald det...
De kan altid flyve væk.
Fugle trækker mus til.
Mrs Angelucci sagde, at fjerene kan give dig astma.
Forsvind med dig!
Tiden løber ud, men jeg giver ikke op.
Jeg vil få dig til at tale, om jeg så skal slå dig.
Jeg mener det! I går havde jeg nær fortalt Weiss om flyvningen.
Hvorfor vil du ikke høre på mig?!
Vil du flyve? Han sender dig luftpost til et bur i et galehus!
Og mig med! Vi får siddepinde og madskåle, hele møllen!
Tag din duedragt på, så kan du optræde i Atlantic City!
Du og menneskefisken Zimmy!
Du kan begynde at slå med vingerne og pippe nu, Birdy.
Jeg tror ikke på det. Hvis du vil være fugl, så gør det rigtigt!
Du hverken hopper eller sidder som en fugl! Og du kan fandme ikke flyve!
Hvis du ikke kan lide at høre det, så bed mig holde kæft!
Det har altid været svært at såre dig, Birdy. Man kan ikke såre tabere.
Nu kommer Hannah for at made dig. Det kan du lide, ikke?
- Hvad gør du, Al? - Jeg vil se på, at du mader ham.
- Så er han så sød. - Lad være!
Han reagerer! Du er skidesur nu, ikke?
- Hold op! Det fungerer ikke! - Hvordan ved du det?
- Du ødelagde det! Hvorfor kom du? - Han er en del af mit job.
Han er en del af mit liv!
Løft hovedet.
Åbn øjnene.
Al...
Må jeg tale med dig?
Det, der skete...
Jeg ville ikke gøre det værre for dig.
Jeg ved, at han betyder meget for dig.
Al...
Det går i orden.
- Undskyld. Det var ikke meningen. - Det er i orden.
Det er så længe siden, jeg har taget på en kvinde.
Det gør ikke noget, Al.
Jeg må gå.
Kom her.
Hvad vil du?
Vil du ud?
Vil du ud og lege med fuglene?
Får jeg et kys?
I en drøm prøver jeg at finde ud af, hvem jeg er.
I søvnen får jeg styrke.
Jeg prøver at lære at flyve.
Perta venter.
Gør sig klar til at modtage mig.
Jeg svæver, så synker jeg ned i hende.
Perta og jeg bliver et.
Jeg ser gennem hendes øjne, flyver med hendes vinger.
Jeg er ikke alene mere.
Det slår mig, at alt, hvad jeg gjorde, var at sætte to fugle i en voliere.
De fik mad og vand, ikke mere. Nu er de fire.
Jeg ved, at det er naturligt. Det er det her, livet handler om.
Men at se det ske i mit soveværelse...
for øjnene af mig...
er magisk.
Det eneste, jeg har lyst til nu, er at se på fuglene.
Jeg bryder mig ikke længere om, hvad der sker i den ydre verden.
Jeg føler mig vendt på hovedet.
På en eller anden måde ved ungerne, at luften er deres element.
Det er det, der gør det. Ikke basken med vingerne.
Sover du? Doris Robinson vil tale med dig om skoleballet.
Se ikke sådan på mig.
Hvis du ikke går til skolebal, smider jeg fuglene ud!
- Hej, far. - Hej, søn.
Jeg må gøre rent efter de unge. De kan ikke tåle spiritus.
Jeg så efter dig før. Jeg ville ikke gøre dig forlegen over for pigen.
- Jeg ville ikke blive forlegen. - Tag den her, hvis I går ud bagefter.
Hun var køn, din pige.
Hun er ikke rigtigt min pige. Tak.
Så er vi her.
Jeg vil gerne beholde den som et minde.
Jeg ved, du ikke ville tage mig med, men du har været meget sød.
Nu må du få, hvad du vil have.
Undskyld.
Hvad er der?
Jeg er ikke god til det her.
Det gør ikke noget.
Hvordan gør de?
Det ved jeg ikke.
Lad os køre.
Får jeg dig at se igen?
Ja. Vi ses i skolen på mandag.
Min drøm er lige så virkelig som mit vågne liv.
Jeg kan ikke holde dem adskilt mere.
Jeg ville ønske, jeg kunne sige det til Al. Men jeg tør ikke.
I mine drømme holder ingenting mig nede.
Jeg kan bare flyve væk.
Intet i mit liv kan holde mig her mere.
Jeg ville ønske, at jeg kunne dø og blive genfødt som fugl.
Så...
Spis nu, Birdy.
Du må undskylde det før.
Birdy...du må spise.
Okay. Jeg stiller det her.
Du må komme tilbage, Birdy.
Hjælp! Hjælp!
Sygepasser! Smitty er ramt!
Åh Gud, Birdy. Jeg kan ikke klare det.
Her er julemanden, her er julemanden i sin nissedragt...
- Hvordan går det, Al? - Hej. Hvad er det?
- Noget, din vens mor sendte. - Det er løgn!
Det er ikke sandt! Det er utroligt!
Nu har jeg dig!
Vent, så skal du se! Direkte fra deres engagement i Philadelphia!
Du troede aldrig, du ville komme til at se dem, men her er de!
Boldene! Din mor sendte dem!
Kom nu! Det her er din sidste chance!
Du må vise en reaktion!
Kom nu! Jeg har brug for dig!
Weiss ender med også at låse mig inde!
Jeg er bange, Birdy. Jeg er mere bange nu, end jeg var i krigen.
Tal til mig, Birdy.
Hvor er du, Birdy?
Åh nej...
Halløj...
Hvad skete der? Blev det så hedt med Doris, du glemte at klæde dig på?
Hvis din mor så dig, fik hun et slagtilfælde.
Okay, charmør. Fortæl om Doris, med alle detaljer.
- Der er ingenting at fortælle. - Så let slipper du ikke!
Jeg vil høre, hvad der skete i går.
- Jeg ved ikke, om jeg kan forklare det. - Jeg vidste det!
- Fortæl, hvad der skete. - Ikke med hende. Med mig!
Jeg fløj. Jeg ved, hvordan det er at flyve.
Nå, du fløj. Hvordan fløj du?
Jeg ved det ikke rigtigt. Det er svært at forklare.
Jeg flyver som i en drøm.
Men det er ingen drøm.
Det er ikke til at beskrive. Man må opleve det.
Kan du flyve som en fugl?
Når jeg flyver, er jeg en fugl.
Det er sygt. Du må holde op.
- Jeg troede, du ville forstå. - Det gør jeg ikke.
Jeg vil ikke høre mere om det. Jeg er træt af det!
Før havde vi det sjovt sammen. Nu sidder du bare og flyver i fantasien!
Jeg håber, at din drøm går over.
Det er noget fis!
Det skulle jeg ikke have sagt.
Jeg skulle ikke have forladt dig.
Det fungerer. Han må bare have lidt mere tid.
Jeg er ked af, det ikke gik.
Det nytter ikke. Han har fået det værre.
Han rører sig ikke, spiser ikke. Vi må give ham drop.
- Jeg kan blive. - Nej, De må tage tilbage til Fort Dix.
Jeg vil bare sige farvel til ham.
Alene.
Kom ind på mit kontor senere.
Perta! Kom tilbage!
Bare rolig, Birdy.
Jeg forlader dig ikke én gang til.
Al? Hvordan går det?
Dr. Weiss sagde, at jeg skulle hente dig.
- Jeg forlader ham ikke. - Du må ikke blive.
- Hvorfor ikke? - Skal du ikke på hospitalet?
Jeg vil ikke tilbage.
- Kom ud og lad os snakke om det. - Jeg vil ikke snakke.
Jeg har ikke gjort andet, siden jeg kom, og der er alligevel ingen, der lytter.
Sig til Weiss, at jeg bliver hos min ven.
Sig det til ham!
De kan ikke få mig til at forlade dig.
Jeg kan ikke gå derud.
Jeg ville ikke kunne klare mig.
De tog alt fra os, Birdy.
Vi er ødelagte begge to.
Det er ikke vores fejl, at vore liv blev sådan her.
Fandens!
Jeg troede altid, at jeg kunne være mig selv.
Ingen skulle få mig til at gøre noget, jeg ikke ville.
Nu sidder jeg her.
Og hvis man ikke får sin afsked, bliver man endnu et af krigens ofre.
Det spiller ingen rolle, hvor speciel man er eller var.
Jeg føler mig som en af de dér hunde, som ingen vil have.
Da granaten eksploderede i ansigtet på mig...
lugtede jeg brændt kød.
Det var helt skørt.
Det duftede så sødt og velkendt.
Så forstod jeg, at det var min egen hud, der blev grillet.
Og jeg kunne ikke engang føle smerten.
Jeg ved ikke engang, hvordan jeg ser ud mere.
Jeg ved ikke, om det er mig under bandagen, eller kirurgens makværk.
Åh Gud! Jeg vil ikke have et ynkeligt, sammenlappet ansigt.
Jeg vil have, at Al skal være her indenunder.
Ikke et sammensyet misfoster.
For helvede!
Hvad er så godt ved deres skide verden?!
Vi bliver her og holder os væk fra den.
Jeg behøver ikke fjerne bandagen.
Jeg har forstået, hvad du gør.
Du har ret.
Vi vil gemme os og ikke tale med nogen.
Og ind imellem...
vil vi gå bersærk og klatre op ad væggene...
og spytte og kaste lort på dem som galningen overfor!
Ja! Det er det, vi vil gøre!
Al...Somme tider er det noget lort, du siger.
Var det dig?
Det var det!
Du taler! Det er dig!
Jeg kan ikke tro, det er sandt! Sig noget mere!
Det er utroligt! Det er dig!
- Hvorfor besluttede du at tale? - Det gjorde jeg ikke. Det skete bare.
- Du havde brug for mig, ikke? - Ja, de tror, vi er gale.
Han talte! Sig noget, Birdy!
Kom nu! Han talte før!
Det her går ikke, sergent.
Hvad er det, du gør?! De lukker dig inde for evigt!
Tal, for helvede!
For helvede! Tal!
- Kom nu! - Jeg bliver hos ham!
Hvorfor sagde du ikke noget?!
- Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle sige. - Er du skør?
Vi må væk herfra.
Kom!
Nej, Birdy!
Birdy! Gør det ikke!
Undertekst: GELULA & CO., INC.